karta rostliny zobrazena tento rok 33x
Tropické keře : Magnoliopsida / Gentianales / Apocynaceae / Strophanthus
Roste v JAR, Svazijsku a Zimbabwe v podobě keře s výškou do 4m nebo liány s délkou do 16m a průměrem kmene do 3cm. Borka je nazelenalá. Listy vyrůstají v 3četných přeslenech, jsou mírně kopinaté, kožovité, lesklé, zelené, dlouhé 2 - 11cm, široké 1 - 3cm, spodní strana je matná, bledězelená, žilnatinu tvoří 10 - 16 párů žilek a řapíky jsou dlouhé do 6mm. Kvete žlutými květy v 16tičetných terminálních květenstvích, mají oranžovou korunu s červenými čárkami na vnitřní straně, trubka má délku do 1cm, laloky jsou ocasovité, dlouhé do 3cm. Plodem je párovitý měchýřek délky do 18cm, šířky 1 - 1,5cm v barvě světlehnědé. Je jedovatý.
Nepodařilo se mi získat fotografii. Máte-li nějakou k dispozici a není chráněna autorským právem, prosím o zaslání na: . Děkuji.
Synonyma: Christya speciosa, S. capensis
Roste zejména v tropické Africe s přesahem do jižní Afriky a několik druhů roste od Nové Guineje po jižní Čínu. Může nabývat podoby liány, keře nebo nízkého stromu. Listy jsou vstřícné nebo 3 - 4četně přeslenité, kopinaté, dlouhé 2 - 20cm a mohou být zvlněné. Kvete oboupohlavnými květy ve vrcholících, koruna je nálevkovitá nebo řepicovitá, korunní lístky mají velmi protáhlé špičky. Plodem je párovitý měchýřek s mnoha semeny a chlupy. Obsahuje jedovaté látky a díky tomu je rostlina využívána k výrobě otrávených šípů.
Množí se semeny.
Více informací získáte, pokud si zobrazíte celý rod rostliny.
Existuje v ní asi 424 rodů a asi 1500 druhů. Naleznou se zde byliny, keře, stromy i liány. Rozšířená je předevší v teplých oblastech subtropů a tropů. V těchto případech se jedná o trvalky. Mnoho druhů při poranění roní mléčný latex. Listy bývají nejčastěji protistojné, občas střídavé. Nemají nepravidelný okraj ani palisty. Květy vyrůstají samostatně nebo ve vrcholičnatých květenstvích. Jsou oboupohlavné se 4 - 5 okvětními lístky. Plodem je tobolka, peckovice nebo bobule. K nejznámějším zástupcům patří Pouštní růže, Svícník, Voskovka a Oleandr.
Zdroje:
literatura: