karta rostliny zobrazena tento rok 12x
Tropické keře : Magnoliopsida / Fabales / Fabaceae / Mimosa
Bohužel k tomuto druhu žádné podrobnější informace nemám. Dokážete-li něčím přispět, zašlete mi prosím informace na: . Děkuji.
Nepodařilo se mi získat fotografii. Máte-li nějakou k dispozici a není chráněna autorským právem, prosím o zaslání na: . Děkuji.
Synonyma: M. benthamii var. malacocarpa, M. fasciculata var. malacocarpa
Roste v tropech nebo jiných teplejších oblastech. Rodové jméno pochází z řeckého mimos = mimický. Roste v podobě byliny až keře (i stromu). Povrch bývá trnitý. Listy jsou střídavé, obvykle 2x sudozpeřené, na dotyk citlivé. Kvete v hlávkách nebo klasech, kalich je drobný až zakrnělý, krátce zubatý, korunní lístky jsou u báze srostlé, koruna je 3 - 6tilaločná, tyčinek je 2x tolik co cípů. Plodem je zploštělý lusk obsahující plochá semena. Nejznámějším druhem je M. pudica.
Potřebuje min. teplotu 13 - 16°C, polostín a vzdušnou půdu bohatou na živiny.
Množí se semeny nebo řízky.
Více informací získáte, pokud si zobrazíte celý rod rostliny.
Tato čeleď je třetí nejpočetnější čeledí kvetoucích rostlin (za Orchidaceae a Asteraceae). Má na 730 rodů a přes 19400 druhů. Dělí se na 3 podčeledě:
Věšina z nich patří mezi byliny a keře. To se týká zejména našich zeměpisných šířek. V teplých exotických zemích pak můžete nalézt i stromy. Rostliny dále mohou být jednoleté, víceleté i trvalky. Kořeny dobře vážou dusík a rostliny jsou proto často používáno jako zelené hnojení. Listy jsou obvykle složené a to buď trojčetné, dlanitě složené nebo zpeřené. Mohou být i střídavé, v tom případě jsou obvykle doprovázeny palisty. Dále se mohou vyskytovat úponky (u popínavých) a trny. Kvete oboupohlavnými květy v hroznech nebo hlávkách. Květy mívají pro čeleď charakteristický tvar člunku s pavézou a křídly, celkem tedy 5ti okvětními lístky. Obvykle bývají hodně efektní a stávají se tak oblíbenými okrasnými rostlinami. Tomu dopomáhá i plod, kterým je struk nebo lusk.
Zdroje:
žádost o přidání nekomerčního odkazu / otevři všechny odkazy
literatura: