karta rostliny zobrazena tento rok 2x
Tropické keře : Magnoliopsida / Ericales / Ericaceae / Diplycosia
Roste na Nové Guineji v podobě epifytického plazivého keře. Větve jsou tlusté 1 - 2mm, šedé a v mládí štětinatě ochlupené. Listy jsou eliptické, zašpičatělé, slabě podvinuté, tmavězelené, lesklé, oboustranně štětinatě ochlupené, prakticky kožovité, dlouhé 2,5 - 4cm, široké 1,2 - 2,3cm, báze klínovitá, spodní strana světlejší a řapíky dlouhé 4 - 6mm. Kvete po 1 (i 2)ks na 2 - 5mm stopce, listence jsou vejčité, žláznatě ochlupené, dlouhé 1mm, kalich nálevkovitý, zelený, dlouhý 3mm, z 1/2 5tilaločný, laloky vejčité, zašpičatělé, žláznatě třásnité, koruna baňkovitá, světle zelená a dlouhá 4 - 5mm.
Nepodařilo se mi získat fotografii. Máte-li nějakou k dispozici a není chráněna autorským právem, prosím o zaslání na: . Děkuji.
Roste zpravidla v Malesii v podobě stálezeleného keře, často epifytického. Kořeny bývají tlusté a na bázi zbytnělé. Listy vyrůstají ve spirále, mohou být pilovité anebo vroubkované. Kvete samostatnými úžlabními květy anebo ve svazečcích, vlastní květy mají stopky s listenci srostlými v kalíšek, kalich je hluboce 4 - 5tizubý nebo -laločný, vytrvalý, koruna je zvonkovitá až baňkovitá (i válcovitá nebo prakticky kulatá), zpravidla 5tilaločná a záhy opadající, zpravidla s 10ti tyčinkami, terč bývá pohárkovitý a 8 - 10tilaločný. Plodem je slabostěnná pukající tobolka obsahující drobná semena.
Více informací získáte, pokud si zobrazíte celý rod rostliny.
Patří sem byliny, keře a při představě typického představitele vřesu dokonce možná překvapivě i stromy. Řadí se sem na 70 rodů s 2500 druhy. Roste převážně na severní polokouli. Listy obvykle vyrůstají střídavě, nemají řapík a mohou být tvořeny šupinami nebo jehličkami. Mají často kožovitý povrch. V drtivé většině na zimu neopadávají, jsou vždyzelené. Květy jsou oboupohlavné se 4 - 5ti okvětními lístky. Nejčastějšími květenstvími jsou hrozny, okolíky a chocholíky.
Rostlinám vyhovují kyselé půdy s menším obsahem živin. Díky tomu se často vyskytují v lesích, rašeliništích, atp.
Zdroje:
literatura: