karta rostliny zobrazena tento rok 6x
Tropické keře : Magnoliopsida / Ericales / Ericaceae / Diplycosia
Roste na Borneu v podobě epifytického keře. Větve jsou štětinatě ochlupené. Listy jsou vejčité až vejčitě kulovité, jemně vroubkované, kožovité, v mládí ochlupené, dlouhé 0,4 - 1cm, široké 4 - 8mm, báze srdčitá, spodní strana štětinatě ochlupená, černohnědě tečkovaná, žilnatinu tvoří 1 pár žilek a řapíky jsou dlouhé 1 - 1,5mm. Kvete na 2 - 3mm stopce, listence jsou široce vejčité, tupé, ochlupené, dlouhé 1mm, kalich má délku 2,5mm, laloky jsou široce vejčité, tupé, ochlupené, dlouhé 1,7mm, koruna je prakticky zvonkovitá, tuhá, růžově červená, dlouhá 6mm, široká 4mm a laloky jsou dlouhé 2mm.
Nepodařilo se mi získat fotografii. Máte-li nějakou k dispozici a není chráněna autorským právem, prosím o zaslání na: . Děkuji.
Roste zpravidla v Malesii v podobě stálezeleného keře, často epifytického. Kořeny bývají tlusté a na bázi zbytnělé. Listy vyrůstají ve spirále, mohou být pilovité anebo vroubkované. Kvete samostatnými úžlabními květy anebo ve svazečcích, vlastní květy mají stopky s listenci srostlými v kalíšek, kalich je hluboce 4 - 5tizubý nebo -laločný, vytrvalý, koruna je zvonkovitá až baňkovitá (i válcovitá nebo prakticky kulatá), zpravidla 5tilaločná a záhy opadající, zpravidla s 10ti tyčinkami, terč bývá pohárkovitý a 8 - 10tilaločný. Plodem je slabostěnná pukající tobolka obsahující drobná semena.
Více informací získáte, pokud si zobrazíte celý rod rostliny.
Patří sem byliny, keře a při představě typického představitele vřesu dokonce možná překvapivě i stromy. Řadí se sem na 70 rodů s 2500 druhy. Roste převážně na severní polokouli. Listy obvykle vyrůstají střídavě, nemají řapík a mohou být tvořeny šupinami nebo jehličkami. Mají často kožovitý povrch. V drtivé většině na zimu neopadávají, jsou vždyzelené. Květy jsou oboupohlavné se 4 - 5ti okvětními lístky. Nejčastějšími květenstvími jsou hrozny, okolíky a chocholíky.
Rostlinám vyhovují kyselé půdy s menším obsahem živin. Díky tomu se často vyskytují v lesích, rašeliništích, atp.
Zdroje:
literatura: