karta rostliny zobrazena tento rok 205x
Byliny : Magnoliopsida / Asterales / Asteraceae / Cichorium
Roste ve středozemí jako samosprašná jednoletka nebo dvouletka. Dorůstá výšky (0,1 -) 0,3 - 1m. Lodyha je přímá, rozkladitě větvená. Lodyžní listy úzké v obrysu široce vejčité, přízemní holé, šupinky chmýru 2 - 6x kratší než nažka, okraje hluboce vykrajované až krakorcovité a centrální žebro je dužnaté. Květní úbory mají v průměru 3 - 4cm v barvě světlemodré (i bílé) a stopka je ztlustlá. Plodem je obvejčitá bílá nažka s 5 - 7mi žebry, délkou 1,8 - 2,5 (i 4)mm. Pěstuje se pro sklizeň tzv. čekankových puků. Je bohatá na vitamíny A a K, kyselinu listovou a vlákninu. Využívá se pro přípravu salátů. Existují vnitrodruhové taxony:
Vyhovuje ji hlinitopísčitá až hlinitá půda a bohatá zálivka.
Nepodařilo se mi získat fotografii. Máte-li nějakou k dispozici a není chráněna autorským právem, prosím o zaslání na: . Děkuji.
kvete v měsících: 123456789101112 (pouze orientační, doba je závislá na místě na Zemi, počasí, atd.)
klimatická USDA zóna: 4 - 10
Synonyma: C. ambiguum, C. casnia, C. crispum, C. dichotomum, C. endivia f. divaricatum, C. endivia subsp. endivia, C. endivia subsp. pumilum, C. endivia subsp. sativum, C. endivia var. pumilum, C. esculentum, C. intybus subsp. glabratum, C. intybus var. divaricatum, C. intybus var. endivia, C. minimum, C. nanum, C. noeanum, C. pumilum f. rhizocephalum
Roste v Evropě, západní Asii a severní Africe jako jednoletka nebo trvalka. Pod zemí vytváří mírně ztlustlý hlavní kořen. Stonky jsou větvené. Listy vytvářejí přízemní růžici, jsou křehké, peřenoklané nebo zubaté. Při poranění roní bílý latex. Květenstvím je úžlabní úbor zpravidla v barvě modré.
Vyhovuje ji plné slunce a dobře propustná vlhká půda bohatá na živiny.
Množí se semeny nebo dělením kořenů.
Více informací získáte, pokud si zobrazíte celý rod rostliny.
Je to velmi bohatá čeleď. Řadí se sem více než 1300 rodů s cca 20 000 druhů. Náleží sem jednoletky, dvouletky i travalky, dále pak byliny, polokeře, keře a dokonce i stromy. Listy mohou být střídavé i vstřícné, celokrajné nebo různě vykrajované. Květy jsou charakteristickým znakem hvězdnicovitých. Většinou jsou 5tičetné (4četné zřídka) a především jsou seskupené v úboru. Principem úboru je, že na středovém terčíku je seskupeno mnoho drobných květů vedle sebe, přičemž u krajních jsou okvětní lístky protažené a jsou lidově považovány za jediné okvětní lístky. Typickým příkladem je kopretina. Plodem je nažka.
Zdroje:
žádost o přidání nekomerčního odkazu / otevři všechny odkazy
literatura: