karta rostliny zobrazena tento rok 77x
Cibuloviny a hlízy : Liliopsida / Alismatales / Araceae / Biarum
Roste v Turecku, Libanonu, Izraeli a Íránu. Dorůstá výšky 10cm. Pod zemí vytváří 1/2kulatou hlízu. Listy jsou podlouhlé. Květenství má tmavězelený až tmavěhnědý toulec.
Nepodařilo se mi získat fotografii. Máte-li nějakou k dispozici a není chráněna autorským právem, prosím o zaslání na: . Děkuji.
Synonyma: B. homaid, Caladium bovei, Homaida bovei, Ischarum bovei, Ischarum homaid
Roste od Španělska po Blízký východ včerně severní Afriky. Pod zemí vytváří zploštělé hlízy, které zatahují v období léta. Stonek je krátký a pouze podzemní. Listy se objevují na podzim, vzácně na jaře, vytváří jich až několik desítek, mívají kopinatý, eliptický nebo obvejčitý tvar bez laloků, okraj ale může být zvlněný a mají většinou i krátký řapík. Kvete na podzim před rašením listů. Existují ale druhy, které kvetou až na jaře v době zatahování listů. Květy jsou jednopohlavné, na palici jsou v přízemí nejdříve samčí, následuje pás jalových samičích a pak nejalové samičí, spodní část toulce bývá baňkovitá a částečně zanořená v půdě. Může vydávat sladké či naopak nepříjemné aroma. Plodenství tvoří eliptické bobule v barvě bílé, narůžovělé nebo bledě růžovofialové.
Potřebuje teplou dobře propustnou půdu.
Množí se dceřinými hlízkami.
Více informací získáte, pokud si zobrazíte celý rod rostliny.
Patří sem více než 3000 druhů. Najdou se zde byliny i keře, dále terestrické, epifytské, liánovité nebo dokonce i vodní rostliny. Náleží především k trvalkám. Kořeny bývají v pdobě hlíz nebo oddenku. Listy mohou být s řapíkem i bez a vyrůstají střídavě. Žilnatina je zpeřená, dlanitá nebo souběžná. Pokud se jedná o tvar, oblíbený je střelovitý, srdčitý nebo hrálovitý. Květenstvím je palice (ztlustlé klasy) s toulcem (vzácně bez). Plodem je peckovice nebo bobule, méně častěji oříšek, měchýřek nebo tobolka. Obvykle bývá i dužnatý.
Pocházejí z tropických lesů. Vyznačují se zvláštním květenstvím v palici, kterou obklopuje jediný obvykle tuhý listen zvaný toulec. Nejsou náročné na světlo, vyhovuje jim polostín a přímé slunce jim škodí. Jsou poměrně snášenlivé na sušší vzduch uvážíme-li odkud pocházejí, ale každopádně rosení jim nebude vadit.
Zdroje:
literatura: